ІНСТРУКЦІЯ

для медичного застосування
лікарського засобу

ГРИПГО ХОТМІКС®

(GRIPGO HOTMIX®)

Склад:

діючі речовини:
paracetamol, phenylephrine hydrochloride, ascorbic acid;

1 саше містить парацетамолу 750 мг, фенілефрину гідрохлориду 10 мг,
кислоту аскорбінову покриту у перерахуванні на кислоту аскорбінову 60
мг;

допоміжні
речовини: сахароза, сахарин натрію, повідон, кислота
лимонна безводна, натрію цитрат, крохмаль прежелатинізований,
понсо 4R (Е 124), смакова добавка полуниця.

Лікарська форма. Гранули для орального розчину зі смаком полуниці.

Основні
фізико-хімічні властивості: гранульований
порошок від світло-рожевого до рожевого кольору з включенням білих гранул
різної форми.

Фармакотерапевтична група. Аналгетики та
антипіретики. Парацетамол, комбінації без психолептиків. Код АТX N02B
E51.

Фармакологічні властивості.

Фармакодинаміка.

Грипго Хотмікс®
– це комбінований лікарський засіб,
дія якого зумовлена компонентами, що входять до його складу.

Парацетамол – це аналгетик-антипіретик,
який має жарознижувальні і знеболювальні властивості, що пов’язано із впливом парацетамолу на гіпоталамічний
центр терморегуляції і його можливістю інгібувати синтез простагландинів.

Фенілефрину гідрохлорид – симпатоміметичний засіб, який зменшує набряк слизової
оболонки носа і придаткових пазух, вираженість
ексудативних проявів, що сприяє покращенню носового дихання. Стимулює переважно
альфа-адренорецептори, завдяки чому відбувається
звуження периферичних судин і зменшення їх проникності, зменшується утворення
слизового секрету.

Аскорбінова кислота є життєво необхідним вітаміном,
що додається до складу препарату для компенсації втрати вітаміну С, яка може
виникнути на початку розвитку вірусної інфекції. Аскорбінова кислота бере
активну участь в окисно-відновних реакціях організму. Вона стимулює тканинне
дихання, окислювальне фосфорилювання у печінці,
активує протеолітичні і мікросомальні ферменти,
сприяє переходу фолієвої кислоти у фолінієву. Аскорбінова кислота потрібна для синтезу
стероїдних гормонів і проколагену. Вона регулює
проникність стінки судин, згортання крові, сприяє процесам регенерації, впливає
на утворення опорних тканин. Аскорбінова кислота сприяє активації імунної
системи, поповнює підвищену потребу у вітаміні С при грипі і застудних
захворюваннях, посилює захисні механізми організму.

Фармакокінетика.

Відсутні відповідні фармакокінетичні
дані.

Клінічні характеристики.

Показання.

Короткотермінове полегшення
симптомів
застудних захворювань та грипу, включаючи головний біль, гарячку, закладеність носа, синусити та
біль, пов'язаний з ними, біль у горлі, біль у тілі.

Протипоказання.

·
Гіперчутливість до будь-якого
з компонентів препарату.

·
Тяжкі порушення функції печінки,
вроджена гіпербілірубінемія, гострий гепатит, синдром
Жильбера.

·
Захворювання крові, дефіцит
глюкозо-6-фосфатдегідрогенази, лейкопенія, анемія, тромбоз, тромбофлебіт.

·
Рідкісні спадкові стани інтолерантності до фруктози, порушення всмоктування
глюкози-галактози або недостатності цукрози-ізомальтози.

·
Тяжкі захворювання
серцево-судинної системи, включаючи тяжку артеріальну гіпертензію, виражений
атеросклероз, ішемічну хворобу серця, декомпенсовану
серцеву недостатність; порушення провідності; схильність до спазму судин.

·
Тяжкі порушення функції нирок,
гіпертрофія передміхурової залози з утрудненим сечовипусканням.

·
Стани підвищеного збудження,
порушення сну, епілепсія.

·
Гіпертиреоз, тяжкі форми
цукрового діабету, фенілкетонурія.

·
Гострий панкреатит.

·
Закритокутова глаукома.

·
Алкоголізм.

·
Вік до 12 років; літній вік.

·
Період вагітності або годування
груддю.

·
Одночасний прийом з:

-
інгібіторами моноаміноксидази
(МАО) та протягом 2 тижнів після припинення застосування інгібіторів МАО;

-
трициклічними антидепресантами;

-
β-блокаторами або іншими антигіпертензивними лікарськими засобами;

-
препаратами, що пригнічують або
підвищують апетит;

-
амфетоподібними
психостимуляторами.

Взаємодія з іншими лікарськими
засобами та інші види взаємодій.

Слід уникати одночасного
застосування препарату з іншими лікарськими засобами, що містять парацетамол або інші діючі речовини, які входять
до складу препарату Грипго Хотмікс®.

Особливості
взаємодії препарату зумовлені властивостями його складових.

Парацетамол.

Швидкість всмоктування парацетамолу
може збільшуватися при одночасному застосуванні з метоклопрамідом
та домперидоном і зменшуватися – з холестираміном. Антикоагулянтний
ефект варфарину та інших кумаринів може бути
посилений з підвищенням ризику кровотечі при одночасному довготривалому
регулярному щоденному застосуванні парацетамолу. При
нетривалому застосуванні згідно з рекомендованим режимом застосування вказані
взаємодії не мають клінічного значення.

Барбітурати зменшують жарознижувальний ефект парацетамолу.

Антисудомні препарати
(включаючи фенітоїн, барбітурати, карбамазепін),
що стимулюють активність мікросомальних ферментів печінки,
можуть посилювати токсичний вплив парацетамолу на
печінку внаслідок підвищення ступеня перетворення препарату на гепатотоксичні метаболіти.

Одночасне застосування високих доз парацетамолу з ізоніазидом
підвищує ризик розвитку гепатотоксичного синдрому.
При одночасному застосуванні парацетамолу з гепатотоксичними засобами збільшується токсичний вплив
препаратів на печінку.

Парацетамол знижує
ефективність діуретиків. Не застосовувати одночасно з
алкоголем.

Фенілефрину гідрохлорид.

Взаємодія фенілефрину з
інгібіторами МАО спричиняє гіпертензивний ефект, з
трициклічними антидепресантами (наприклад амітриптиліном)
– підвищує ризик виникнення кардіоваскулярних
побічних ефектів, з дигоксином і серцевими глікозидами – призводить до порушення серцебиття або інфаркту
міокарда. Фенілефрин з іншими симпатоміметиками
збільшує ризик виникнення побічних реакцій з боку серцево-судинної системи. Фенілефрин може знижувати ефективність β-блокаторів та
інших антигіпертензивних препаратів (резерпіну, метилдопи) з підвищенням ризику виникнення гіпертензії та
інших побічних реакцій з боку серцево-судинної системи.                                          α-адреноблокатори (фентоламін),
фенотіазини, фуросемід та
інші діуретики перешкоджають вазоконстрикції.
Алкалоїди раувольфії зменшують терапевтичний ефект фенілефрину гідрохлориду.

Аскорбінова
кислота (вітамін С).

Аскорбінова кислота при пероральному прийомі
посилює всмоктування пеніциліну, заліза, знижує ефективність гепарину та
непрямих антикоагулянтів, підвищує ризик розвитку кристалурії
при лікуванні саліцилатами. Антидепресанти, протипаркінсонічні
та антипсихотичні препарати, фенотіазинові
похідні підвищують ризик розвитку затримки сечі, сухості у роті, запорів. Глюкокортикостероїди збільшують ризик розвитку глаукоми.

Абсорбція вітаміну С знижується при одночасному
застосуванні пероральних контрацептивних засобів, вживанні фруктових або
овочевих соків, лужного пиття. Одночасний прийом вітаміну С і дефероксаміну підвищує тканинну токсичність заліза,
особливо у серцевому м’язі, що може призвести до декомпенсації системи
кровообігу. Вітамін С можна приймати лише через 2 години після ін’єкції дефероксаміну. Тривалий прийом великих доз особами, які
лікуються дисульфірамом, гальмує реакцію дисульфірам-алкоголь. Великі дози препарату зменшують
ефективність трициклічних депресантів. Високі дози лікарського засобу зменшують
ефективність нейролептиків – похідних фенотіазину, канальцеву реабсорбцію амфетаміну, порушують виведення мексилетину нирками, впливають на резорбцію вітаміну В12.
Аскорбінова кислота при пероральному застосуванні сприяє всмоктуванню алюмінію
в кишечнику, що слід враховувати при одночасному лікуванні антацидами,
що містять алюміній.

Особливості застосування.

Не перевищувати зазначених доз.

Слід уникати одночасного
застосування з іншими препаратами, призначеними для симптоматичного лікування
застуди та грипу, судинозвужувальними препаратами для лікування риніту, а також
лікарськими засобами, що містять парацетамол.

Необхідно порадитися з лікарем стосовно
можливості застосування препарату пацієнтам з порушеннями функцій нирок і
печінки.

Небезпека
передозування виникає у хворих із нециротичним
алкогольним захворюванням печінки. Протягом курсу лікування уникати
вживання алкоголю.

Враховувати, що у хворих з
алкогольним ураженням печінки збільшується ризик гепатотоксичної
дії парацетамолу; препарат може впливати на
результати лабораторних досліджень щодо вмісту в крові глюкози та сечової
кислоти.

Пацієнтам, які приймають аналгетики кожен день при артритах легкої форми, необхідно
проконсультуватися з лікарем.

Перед застосуванням препарату
необхідно порадитися з лікарем, якщо пацієнт застосовує варфарин
або подібні препарати, які мають антикоагулянтний
ефект.

Застосування препарату особам,
які голодують, може спричинити ризик ушкодження печінки.

Препарат застосовувати з
обережністю особам, схильним до підвищення артеріального тиску, хворим на
бронхіальну астму.

З обережністю застосовувати
пацієнтам літнього віку, з утрудненим сечовипусканням, хворобою Рейно (що може проявлятися виникненням болю у пальцях рук
та ніг у відповідь на холод або стрес). Фенілефрин,
що входить до складу препарату, може спричинити напади стенокардії.

Якщо за рекомендацією лікаря
препарат застосовувати протягом тривалого періоду, необхідно здійснювати
контроль функціонального стану печінки та периферичної крові.

У пацієнтів з тяжкими інфекціями,
такими як сепсис, які супроводжуються зниженням рівня глутатіону,
при прийомі парацетамолу підвищується ризик
виникнення метаболічного ацидозу. Симптомами
метаболічного ацидозу є глибоке, прискорене або утруднене дихання,
нудота, блювання, втрата апетиту. Слід негайно звернутися до лікаря у разі
появи цих симптомів.

Якщо головний біль стає постійним, слід звернутися до лікаря.

Якщо ознаки захворювання не почнуть зникати впродовж 3 днів лікування
препаратом або ж, навпаки, стан здоров’я
погіршиться, необхідно звернутися до лікаря.

Зберігати препарат поза полем зору дітей та у
недоступному для дітей місці.

Допоміжні
речовини.

До складу препарату входить
сахароза. Якщо у пацієнта встановлена непереносимість деяких цукрів, слід
проконсультуватися з лікарем, перш ніж приймати цей лікарський засіб.

Препарат
містить понсо 4R (Е 124), тому може спричинити
алергічні реакції.

Застосування
у період вагітності або годування груддю.

Призначення препарату у ці періоди протипоказане.

Здатність
впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або  іншими механізмами.

Під час лікування препаратом слід
утримуватися від керування автомобілем або технікою, що потребує підвищеної
концентрації уваги.

Спосіб
застосування та дози.

Препарат призначений для прийому
внутрішньо. Висипати вміст одного пакетика у склянку і додати півсклянки гарячої води, добре
перемішати, при необхідності додати холодну воду. Вживати в теплому
вигляді.

Дорослим та дітям віком від 12 років: разова доза –
1 пакетик. При необхідності дозу можна повторювати через кожні 4-6 годин. Не
приймати більше 4 пакетиків на добу.

Інтервал між прийомами становить
не менше 4 годин.

Курс лікування має бути не більше
3-5 днів. Тривалість лікування визначає лікар.

Не перевищувати рекомендовану
дозу.

Не приймати разом з іншими
лікарськими засобами, що містять парацетамол.

Діти.

Препарат протипоказаний
дітям віком до 12 років.

Передозування.

Симптоми.

Ознаки і симптоми передозування окремих компонентів
препарату Грипго Хотмікс® можна розподілити
таким чином:

Пов’язані з парацетамолом.

Ураження печінки можливе у
дорослих, які прийняли 10 г і більше парацетамолу, та у дітей, які прийняли більше 150 мг/кг
маси тіла. У пацієнтів з факторами ризику (тривалий прийом карбамазепіну,
фенобарбітону, фенітоїну, примідону, рифампіцину, звіробою
або інших препаратів, що індукують печінкові ферменти; зловживання алкоголем;
недостатність глутатіонової системи, наприклад: розлади
травлення, ВІЛ-інфекція, голодування, муковісцидоз,
кахексія) прийом 5 г або більше парацетамолу може призвести до ураження печінки.

Симптоми передозування у перші 24
години: блідість, нудота, блювання, втрата апетиту та абдомінальний біль.
Ураження печінки може стати явним через 12-48 годин після передозування. Можуть
виникати порушення метаболізму глюкози та метаболічний ацидоз. При тяжкому
отруєнні печінкова недостатність може прогресувати до енцефалопатії,
крововиливів, гіпоглікемії, коми та мати летальний наслідок. Гостра ниркова
недостатність із гострим некрозом канальців може проявлятися сильним
поперековим болем, гематурією, протеїнурією і розвинутися навіть при
відсутності тяжкого ураження печінки. Відзначалися також серцева аритмія та
панкреатит.

При тривалому застосуванні
препарату у великих дозах з боку органів кровотворення може розвинутись апластична анемія,
панцитопенія, агранулоцитоз, нейтропенія,
лейкопенія, тромбоцитопенія. При прийомі
великих доз з боку центральної нервової
системи  можливе запаморочення,
психомоторне збудження і порушення орієнтації; з боку сечовидільної системи
− нефротоксичність (ниркова коліка,
інтерстиціальний нефрит, капілярний некроз).

Пов’язані з фенілефрину
гідрохлоридом.

Передозування, зумовлене дією фенілефрину, може спричинити підвищене
потовиділення, психомоторне збудження або пригнічення центральної нервової
системи, головний
біль,  запаморочення, сонливість, порушення
свідомості, порушення серцевого ритму, тахікардію, екстрасистолію, тремор, гіперрефлексію, судоми, нудоту, блювання, дратівливість, неспокій,
підвищення артеріального тиску, галюцинації.

Пов’язані з аскорбіновою кислотою.

Передозування, зумовлене дією аскорбінової кислоти,
може проявитися нудотою, блюванням, здуттям та болем у животі, свербежем,
висипанням на шкірі, підвищеною збудливістю. Високі дози аскорбінової кислоти
(понад 3000 мг) можуть спричинити тимчасову осмотичну діарею та
шлунково-кишкові розлади, порушення обміну цинку, міді, глюкозурія, кристалурія, утворення конкрементів у нирках.

Лікування

При
передозуванні необхідна швидка медична допомога. Пацієнта слід негайно
доставити у лікарню, навіть якщо відсутні ранні симптоми передозування.
Симптоми можуть бути обмежені нудотою та блюванням або можуть не відображати
тяжкості передозування чи ризику ураження органів. Слід розглянути лікування
активованим вугіллям, якщо надмірна доза препарату була прийнята у межах 1
години. Концентрацію парацетамолу у плазмі крові слід
вимірювати через 4 години або пізніше після прийому (більш ранні концентрації є
недостовірними). Лікування
N-ацетилцистеїном може бути застосовано протягом 24
годин після прийому препарату, але максимальний захисний ефект настає при його
застосуванні протягом 8 годин після прийому.

Ефективність
антидоту різко знижується після цього часу. При необхідності пацієнту
внутрішньовенно слід вводити N-ацетилцистеїн згідно з
чинними рекомендаціями. При відсутності блювання можна застосувати перорально метіонін як відповідну альтернативу у віддалених
районах поза лікарнею.

Крім вищезазначеного,
рекомендується проводити симптоматичну або підтримуючу терапію.

Побічні
реакції.

З боку імунної
системи: реакції гіперчутливості, включаючи анафілаксію,
анафілактичний шок.

З боку шкіри та
підшкірної клітковини: алергічний дерматит, свербіж,
висипання на шкірі і слизових оболонках (зазвичай еритематозні, кропив’янка), ангіоневротичний набряк, мультиформна
ексудативна еритема (включаючи синдром Стівенса-Джонсона), токсичний епідермальний некроліз (синдром Лайєлла), пурпура,
крововиливи.

З боку нервової
системи: головний біль, тремор, парестезії, відчуття страху, занепокоєність,
нервове збудження, дратливість, сплутаність свідомості, порушення сну,
безсоння, сонливість, седативний стан, депресії, галюцинації, тривожність, шум
у вухах, вертиго, загальна слабкість, запаморочення,
збудження; порушення концентрації уваги протягом наступного дня, особливо при
недостатній тривалості сну після прийому препарату.

З боку
шлунково-кишкового тракту: нудота, блювання, дискомфорт та
біль в епігастрії, печія, зниження апетиту, запор,
діарея, метеоризм, сухість у роті, виразки слизової оболонки рота, гіперсалівація, геморагії.

З боку гепатобіліарної системи: підвищення
активності печінкових ферментів, як правило, без розвитку жовтяниці, гепатонекроз (дозозалежний
ефект), порушення функції печінки.

З боку
ендокринної системи: гіпоглікемія, аж до гіпоглікемічної
коми.

З боку органів
зору: мідріаз, порушення зору та акомодації, підвищення внутрішньоочного
тиску.

З боку системи крові та лімфатичної системи: анемія, сульфгемоглобінемія і метгемоглобінемія
(ціаноз, задишка, біль у ділянці серця), гемолітична анемія, тромбоцитопенія, синці або кровотечі, агранулоцитоз.

З боку нирок та
сечовидільної системи: (при прийомі великих доз) –
порушення сечовиділення, нефротоксичність (ниркова коліка, інтерстиціальний нефрит,
папілярний некроз), олігурія, асептична піурія.

З боку
серцево-судинної системи: підвищення артеріального тиску,
біль у серці, відчуття серцебиття, синусова
тахікардія, задишка, набряки, рефлекторна брадикардія.

З боку
дихальної системи, органів грудної клітки та середостіння: бронхоспазм у пацієнтів, чутливих до аспірину та до інших
нестероїдних протизапальних засобів.

Препарат може мати
незначний проносний ефект.

Термін придатності.

2 роки.

Умови зберігання.

Зберігати в оригінальній упаковці при температурі
не вище 25 °С.

Зберігати у недоступному для дітей місці.

Упаковка.

По 5
г в саше. По 5, по 10, по 20 або по 50 саше у
картонній упаковці.

Категорія відпуску.

Без рецепта.

Виробник.

Кусум Хелтхкер Пвт Лтд/

Kusum Healthcare Pvt Ltd.

Місцезнаходження виробника та
його адреса місця провадження діяльності.

СП-289 (А),
РІІКО Індастріал ареа, Чопанкі, Бхіваді, Діст. Алвар (Раджастан),
Індія/

SP-289 (A),
RIICO Industrial area, Chopanki, Bhiwadi, Dist. Alwar (Rajasthan),
India.

ІНСТРУКЦІЯ

для медичного застосування лікарського засобу

ГРИПГО ХОТМІКС®

(GRIPGO HOTMIX®)

Склад:

діючі речовини: paracetamol, phenylephrine hydrochloride, ascorbic acid;

1 саше містить парацетамолу
750 мг, фенілефрину гідрохлориду
10 мг,  кислоту аскорбінову покриту у
перерахуванні на кислоту аскорбінову 60 мг;

допоміжні речовини: сахароза, сахарин натрію, повідон, кислота лимонна безводна, натрію цитрат, крохмаль прежелатинізований, понсо 4R
(Е 124), смакова добавка полуниця.

Лікарська форма. Гранули
для орального розчину зі смаком полуниці.

Основні фізико-хімічні
властивості: гранульований порошок від світло-рожевого до
рожевого кольору з включенням білих гранул різної форми.

Фармакотерапевтична група. Аналгетики та
антипіретики. Парацетамол, комбінації без психолептиків.
Код АТX N02B E51.

Фармакологічні властивості.

Фармакодинаміка.

Грипго
Хотмікс® – це комбінований лікарський
засіб, дія якого зумовлена компонентами, що входять до його складу.

Парацетамол – це аналгетик-антипіретик,
який має жарознижувальні і знеболювальні властивості, що пов’язано із впливом парацетамолу на гіпоталамічний
центр терморегуляції і його можливістю інгібувати синтез простагландинів.

Фенілефрину гідрохлорид – симпатоміметичний
засіб, який зменшує набряк слизової оболонки носа і придаткових пазух, вираженість ексудативних проявів, що сприяє покращенню
носового дихання. Стимулює переважно альфа-адренорецептори,
завдяки чому відбувається звуження периферичних судин і зменшення їх
проникності, зменшується утворення слизового секрету.

Аскорбінова кислота є життєво необхідним
вітаміном, що додається до складу препарату для компенсації втрати вітаміну С,
яка може виникнути на початку розвитку вірусної інфекції. Аскорбінова кислота
бере активну участь в окисно-відновних реакціях організму. Вона стимулює
тканинне дихання, окислювальне фосфорилювання у
печінці, активує протеолітичні і мікросомальні
ферменти, сприяє переходу фолієвої кислоти у фолінієву. Аскорбінова кислота потрібна для синтезу
стероїдних гормонів і проколагену. Вона регулює
проникність стінки судин, згортання крові, сприяє процесам регенерації, впливає
на утворення опорних тканин. Аскорбінова кислота сприяє активації імунної
системи, поповнює підвищену потребу у вітаміні С при грипі і застудних
захворюваннях, посилює захисні механізми організму.

Фармакокінетика.

Відсутні відповідні фармакокінетичні дані.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Короткотермінове полегшення симптомів застудних
захворювань та грипу, включаючи головний біль, гарячку, закладеність носа, синусити та
біль, пов'язаний з ними, біль у горлі, біль у тілі.

Протипоказання.

·
Гіперчутливість до будь-якого з
компонентів препарату.

·
Тяжкі порушення функції печінки, вроджена гіпербілірубінемія, гострий гепатит, синдром Жильбера.

·
Захворювання крові, дефіцит
глюкозо-6-фосфатдегідрогенази, лейкопенія, анемія, тромбоз, тромбофлебіт.

·
Рідкісні спадкові стани інтолерантності
до фруктози, порушення всмоктування глюкози-галактози або недостатності цукрози-ізомальтози.

·
Тяжкі захворювання серцево-судинної системи, включаючи
тяжку артеріальну гіпертензію, виражений атеросклероз, ішемічну хворобу серця, декомпенсовану серцеву недостатність; порушення
провідності; схильність до спазму судин.

·
Тяжкі порушення функції нирок, гіпертрофія
передміхурової залози з утрудненим сечовипусканням.

·
Стани підвищеного збудження, порушення сну, епілепсія.

·
Гіпертиреоз, тяжкі форми цукрового діабету, фенілкетонурія.

·
Гострий панкреатит.

·
Закритокутова глаукома.

·
Алкоголізм.

·
Вік до 12 років; літній вік.

·
Період вагітності або годування груддю.

·
Одночасний прийом з:

-
інгібіторами моноаміноксидази
(МАО) та протягом 2 тижнів після припинення застосування інгібіторів МАО;

-
трициклічними антидепресантами;

-
β-блокаторами або іншими антигіпертензивними
лікарськими засобами;

-
препаратами, що пригнічують або підвищують апетит;

-
амфетоподібними
психостимуляторами.

Взаємодія з іншими
лікарськими засобами та інші види взаємодій.

Слід уникати одночасного застосування препарату з іншими
лікарськими засобами, що містять парацетамол або інші
діючі речовини, які входять до складу препарату Грипго Хотмікс®.

Особливості взаємодії препарату зумовлені
властивостями його складових.

Парацетамол.

Швидкість всмоктування парацетамолу
може збільшуватися при одночасному застосуванні з метоклопрамідом
та домперидоном і зменшуватися – з холестираміном. Антикоагулянтний
ефект варфарину та інших кумаринів може бути
посилений з підвищенням ризику кровотечі при одночасному довготривалому
регулярному щоденному застосуванні парацетамолу. При
нетривалому застосуванні згідно з рекомендованим режимом застосування вказані
взаємодії не мають клінічного значення.

Барбітурати зменшують жарознижувальний ефект парацетамолу.

Антисудомні препарати
(включаючи фенітоїн, барбітурати, карбамазепін),
що стимулюють активність мікросомальних ферментів
печінки, можуть посилювати токсичний вплив парацетамолу
на печінку внаслідок підвищення ступеня перетворення препарату на гепатотоксичні метаболіти.

Одночасне застосування високих доз парацетамолу з ізоніазидом
підвищує ризик розвитку гепатотоксичного синдрому.
При одночасному застосуванні парацетамолу з гепатотоксичними засобами збільшується токсичний вплив
препаратів на печінку.

Парацетамол знижує
ефективність діуретиків. Не застосовувати одночасно з
алкоголем.

Фенілефрину гідрохлорид.

Взаємодія фенілефрину з
інгібіторами МАО спричиняє гіпертензивний ефект, з
трициклічними антидепресантами (наприклад амітриптиліном)
– підвищує ризик виникнення кардіоваскулярних
побічних ефектів, з дигоксином і серцевими глікозидами – призводить до порушення серцебиття або
інфаркту міокарда. Фенілефрин з іншими симпатоміметиками збільшує ризик виникнення побічних
реакцій з боку серцево-судинної системи. Фенілефрин
може знижувати ефективність β-блокаторів та інших антигіпертензивних
препаратів (резерпіну, метилдопи) з підвищенням
ризику виникнення гіпертензії та інших побічних реакцій з боку серцево-судинної
системи.                                          α-адреноблокатори (фентоламін),
фенотіазини, фуросемід та
інші діуретики перешкоджають вазоконстрикції.
Алкалоїди раувольфії зменшують терапевтичний ефект фенілефрину гідрохлориду.

Аскорбінова
кислота (вітамін С).

Аскорбінова кислота при пероральному прийомі
посилює всмоктування пеніциліну, заліза, знижує ефективність гепарину та
непрямих антикоагулянтів, підвищує ризик розвитку кристалурії
при лікуванні саліцилатами. Антидепресанти, протипаркінсонічні
та антипсихотичні препарати, фенотіазинові
похідні підвищують ризик розвитку затримки сечі, сухості у роті, запорів. Глюкокортикостероїди збільшують ризик розвитку глаукоми.

Абсорбція вітаміну С знижується при одночасному
застосуванні пероральних контрацептивних засобів, вживанні фруктових або
овочевих соків, лужного пиття. Одночасний прийом вітаміну С і дефероксаміну підвищує тканинну токсичність заліза,
особливо у серцевому м’язі, що може призвести до декомпенсації системи
кровообігу. Вітамін С можна приймати лише через 2 години після ін’єкції дефероксаміну. Тривалий прийом великих доз особами, які
лікуються дисульфірамом, гальмує реакцію дисульфірам-алкоголь. Великі дози препарату зменшують
ефективність трициклічних депресантів. Високі дози лікарського засобу зменшують
ефективність нейролептиків – похідних фенотіазину, канальцеву реабсорбцію амфетаміну, порушують виведення мексилетину нирками, впливають на резорбцію вітаміну В12.
Аскорбінова кислота при пероральному застосуванні сприяє всмоктуванню алюмінію
в кишечнику, що слід враховувати при одночасному лікуванні антацидами,
що містять алюміній.

Особливості застосування.

Не
перевищувати зазначених доз.

Слід уникати
одночасного застосування з іншими препаратами, призначеними для симптоматичного
лікування застуди та грипу, судинозвужувальними препаратами для лікування
риніту, а також лікарськими засобами, що містять парацетамол.

Необхідно порадитися з лікарем стосовно можливості застосування
препарату пацієнтам з порушеннями функцій нирок і печінки.

Небезпека передозування виникає у хворих із
нециротичним алкогольним захворюванням печінки. Протягом курсу
лікування уникати вживання алкоголю.

Враховувати, що у
хворих з алкогольним ураженням печінки збільшується ризик гепатотоксичної
дії парацетамолу; препарат може впливати на
результати лабораторних досліджень щодо вмісту в крові глюкози та сечової кислоти.

Пацієнтам, які
приймають аналгетики кожен день при артритах легкої
форми, необхідно проконсультуватися з лікарем.

Перед
застосуванням препарату необхідно порадитися з лікарем, якщо пацієнт застосовує
варфарин або подібні препарати, які мають антикоагулянтний ефект.

Застосування
препарату особам, які голодують, може спричинити ризик ушкодження печінки.

Препарат
застосовувати з обережністю особам, схильним до підвищення артеріального тиску,
хворим на бронхіальну астму.

З обережністю
застосовувати пацієнтам літнього віку, з утрудненим сечовипусканням, хворобою Рейно (що може проявлятися виникненням болю у пальцях рук
та ніг у відповідь на холод або стрес). Фенілефрин,
що входить до складу препарату, може спричинити напади стенокардії.

Якщо за рекомендацією
лікаря препарат застосовувати протягом тривалого періоду, необхідно здійснювати
контроль функціонального стану печінки та периферичної крові.

У пацієнтів з
тяжкими інфекціями, такими як сепсис, які супроводжуються зниженням рівня глутатіону, при прийомі парацетамолу
підвищується ризик виникнення метаболічного ацидозу. Симптомами  метаболічного ацидозу є глибоке, прискорене
або утруднене дихання, нудота, блювання, втрата апетиту. Слід негайно
звернутися до лікаря у разі появи цих симптомів.

Якщо
головний біль стає постійним, слід звернутися до лікаря.

Якщо
ознаки захворювання не почнуть зникати впродовж 3 днів лікування препаратом або
ж, навпаки, стан здоров’я  погіршиться,
необхідно звернутися до лікаря.

Зберігати препарат поза полем зору дітей та у недоступному для дітей місці.

Допоміжні
речовини.

До складу препарату входить сахароза. Якщо
у пацієнта встановлена непереносимість деяких цукрів, слід проконсультуватися з
лікарем, перш ніж приймати цей лікарський засіб.

Препарат містить понсо 4R
(Е 124), тому може спричинити алергічні реакції.

Застосування
у період вагітності або годування груддю.

Призначення препарату у ці періоди протипоказане.

Здатність
впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або  іншими механізмами.

Під час лікування
препаратом слід утримуватися від керування автомобілем або технікою, що
потребує підвищеної концентрації уваги.

Спосіб застосування та дози.

Препарат призначений для прийому
внутрішньо. Висипати вміст одного
пакетика у склянку і додати півсклянки гарячої води, добре перемішати, при
необхідності додати холодну воду. Вживати в теплому вигляді.

Дорослим та дітям віком від 12 років: разова доза – 1
пакетик. При необхідності дозу можна повторювати через кожні 4-6 годин. Не
приймати більше 4 пакетиків на добу.

Інтервал між
прийомами становить не менше 4 годин.

Курс лікування має
бути не більше 3-5 днів. Тривалість лікування визначає лікар.

Не перевищувати
рекомендовану дозу.

Не приймати разом
з іншими лікарськими засобами, що містять парацетамол.

Діти.

Препарат протипоказаний дітям віком до
12 років.

Передозування.

Симптоми.

Ознаки і симптоми передозування окремих компонентів препарату Грипго Хотмікс® можна розподілити таким чином:

Пов’язані з парацетамолом.

Ураження печінки можливе у дорослих, які
прийняли 10 г і більше парацетамолу, та у дітей, які прийняли більше 150 мг/кг
маси тіла. У пацієнтів з факторами ризику (тривалий прийом карбамазепіну,
фенобарбітону, фенітоїну, примідону, рифампіцину, звіробою
або інших препаратів, що індукують печінкові ферменти; зловживання алкоголем;
недостатність глутатіонової системи, наприклад:
розлади травлення, ВІЛ-інфекція, голодування, муковісцидоз,
кахексія) прийом 5 г або більше парацетамолу може призвести до ураження печінки.

Симптоми передозування у перші 24 години:
блідість, нудота, блювання, втрата апетиту та абдомінальний біль. Ураження
печінки може стати явним через 12-48 годин після передозування. Можуть виникати
порушення метаболізму глюкози та метаболічний ацидоз. При тяжкому отруєнні
печінкова недостатність може прогресувати до енцефалопатії,
крововиливів, гіпоглікемії, коми та мати летальний наслідок. Гостра ниркова
недостатність із гострим некрозом канальців може проявлятися сильним
поперековим болем, гематурією, протеїнурією і розвинутися навіть при відсутності
тяжкого ураження печінки. Відзначалися також серцева аритмія та панкреатит.

При тривалому застосуванні препарату у
великих дозах з боку органів кровотворення може розвинутись апластична анемія,
панцитопенія, агранулоцитоз, нейтропенія,
лейкопенія, тромбоцитопенія. При прийомі
великих доз з боку центральної нервової
системи  можливе запаморочення,
психомоторне збудження і порушення орієнтації; з боку сечовидільної системи
− нефротоксичність (ниркова коліка,
інтерстиціальний нефрит, капілярний некроз).

Пов’язані з фенілефрину гідрохлоридом.

Передозування, зумовлене дією
фенілефрину, може спричинити підвищене потовиділення,
психомоторне збудження або пригнічення центральної нервової системи, головний біль,  запаморочення, сонливість, порушення свідомості,
порушення серцевого ритму, тахікардію, екстрасистолію, тремор, гіперрефлексію, судоми, нудоту, блювання, дратівливість, неспокій,
підвищення артеріального тиску, галюцинації.

Пов’язані з аскорбіновою кислотою.

Передозування, зумовлене дією аскорбінової кислоти,
може проявитися нудотою, блюванням, здуттям та болем у животі, свербежем,
висипанням на шкірі, підвищеною збудливістю. Високі дози аскорбінової кислоти
(понад 3000 мг) можуть спричинити тимчасову осмотичну діарею та
шлунково-кишкові розлади, порушення обміну цинку, міді, глюкозурія, кристалурія, утворення конкрементів у нирках.

Лікування

При
передозуванні необхідна швидка медична допомога. Пацієнта слід негайно
доставити у лікарню, навіть якщо відсутні ранні симптоми передозування.
Симптоми можуть бути обмежені нудотою та блюванням або можуть не відображати
тяжкості передозування чи ризику ураження органів. Слід розглянути лікування
активованим вугіллям, якщо надмірна доза препарату була прийнята у межах 1
години. Концентрацію парацетамолу у плазмі крові слід
вимірювати через 4 години або пізніше після прийому (більш ранні концентрації є
недостовірними). Лікування N-ацетилцистеїном
може бути застосовано протягом 24 годин після прийому препарату, але
максимальний захисний ефект настає при його застосуванні протягом 8 годин після
прийому.

Ефективність
антидоту різко знижується після цього часу. При необхідності пацієнту
внутрішньовенно слід вводити N-ацетилцистеїн згідно з
чинними рекомендаціями. При відсутності блювання можна застосувати перорально метіонін як відповідну альтернативу у віддалених
районах поза лікарнею.

Крім
вищезазначеного, рекомендується проводити симптоматичну або підтримуючу
терапію.

Побічні реакції.

З
боку імунної системи: реакції гіперчутливості,
включаючи анафілаксію, анафілактичний шок.

З
боку шкіри та підшкірної клітковини: алергічний дерматит, свербіж, висипання на шкірі
і слизових оболонках (зазвичай еритематозні,
кропив’янка), ангіоневротичний набряк, мультиформна
ексудативна еритема (включаючи синдром Стівенса-Джонсона),
токсичний епідермальний некроліз (синдром
Лайєлла), пурпура, крововиливи.

З
боку нервової системи: головний біль, тремор, парестезії, відчуття страху,
занепокоєність, нервове збудження, дратливість, сплутаність свідомості,
порушення сну, безсоння, сонливість, седативний стан, депресії, галюцинації,
тривожність, шум у вухах, вертиго, загальна
слабкість, запаморочення, збудження; порушення концентрації уваги протягом
наступного дня, особливо при недостатній тривалості сну після прийому
препарату.

З
боку шлунково-кишкового тракту: нудота, блювання, дискомфорт та біль в епігастрії, печія, зниження апетиту, запор, діарея,
метеоризм, сухість у роті, виразки слизової оболонки рота, гіперсалівація,
геморагії.

З
боку гепатобіліарної системи: підвищення активності
печінкових ферментів, як правило, без розвитку жовтяниці, гепатонекроз
(дозозалежний ефект), порушення
функції печінки.

З
боку ендокринної системи: гіпоглікемія, аж до гіпоглікемічної
коми.

З
боку органів зору: мідріаз, порушення зору та акомодації, підвищення внутрішньоочного тиску.

З боку системи крові та лімфатичної системи: анемія, сульфгемоглобінемія і метгемоглобінемія
(ціаноз, задишка, біль у ділянці серця), гемолітична анемія, тромбоцитопенія, синці або
кровотечі, агранулоцитоз.

З
боку нирок та сечовидільної системи: (при прийомі великих доз) – порушення
сечовиділення, нефротоксичність (ниркова коліка, інтерстиціальний нефрит,
папілярний некроз), олігурія, асептична піурія.

З
боку серцево-судинної системи: підвищення артеріального тиску, біль у серці,
відчуття серцебиття, синусова тахікардія, задишка,
набряки, рефлекторна брадикардія.

З
боку дихальної системи, органів грудної клітки та середостіння: бронхоспазм у пацієнтів, чутливих до аспірину та до інших
нестероїдних протизапальних засобів.

Препарат може мати
незначний проносний ефект.

Термін придатності.

2 роки.

Умови зберігання.

Зберігати в оригінальній упаковці при температурі не вище 25 °С.

Зберігати у недоступному для дітей місці.

Упаковка.

По 5 г
в саше. По 5, по 10, по 20
або по 50 саше у картонній упаковці.

Категорія відпуску.

Без рецепта.

Виробник.

Кусум Хелтхкер Пвт Лтд/

Kusum Healthcare Pvt Ltd.

Місцезнаходження виробника та його адреса місця
провадження діяльності.

Плот № М-3, Індор
Спешел Ікономік Зоун, Фейз-ІІ, Пітампур, Діст. Дхар, Мадхья Прадеш,
Пін 454774, Індія/

Plot No. M-3, Indore Special Economic
Zone, Phase-II, Pithampur, Distt.
Dhar, Madhya Pradesh, Pin 454774, India